Джон Дън
Изгрев-слънце

Превод от английски: Александър Шурбанов, 1995

chitanka.info

Досадно слънце, стар глупак,

защо тъй час по час

се пъхаш през пердетата при нас?

От теб ли любовта ще чака знак?

Педант проклет, върви кори

чираци, ученици — да се будят,

за кралски лов придворни събери

и селски мравки — службици да гудят.

Че час, ден, месец — дрипите това са

на времето и тя не ги понася.

Не смятай с тези си лъчи

че водиш тук деня.

Аз тях, да мигна, ще ги затъмня,

но нея ще изпусна от очи.

От взора й незаслепен

ако е твоят още, виж в леглото

дали и двете Индии при мен

не ще са утре — с мирта и среброто

и всеки княз от близо и далече

не ще ли е в постелята ми вече.

Царствата тя, царете аз —

в нас цял светът е сбран.

Алхимия пред туй е всяка дан,

театър — почитта пред принц и княз.

Ти, слънце, също си с късмет,

че тъй трудът ти тежък намалява.

Света да топлиш — този твой завет,

щом стоплиш нас, изпълнен е тогава.

Та тук, в леглото грей ни — то от вчера

е център твой, стените — твоя сфера.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.